- Haide, Hallie. - Așteaptă-mă!
Te prind din urmă.
"Domnul este Păstorul meu. Și nu voi duce lipsă de nimic."
"El mă paște în pășuni verzi."
"Și mă duce la ape de odihnă".
"Îmi înviorează sufletul."
"Chiar dacă ar fi să umblu pe cărarea umbrelor morții."
"Nu mă voi teme de niciun rău, pentru că El este cu mine."
"Toiagul și nuiaua Ta mă mângâie."
"Paharul meu este plin, de dă pe-afară."
Neândoios, bunătatea și compasiunea mă vor însoți în toate zilele vieții mele...
"Și voi locui în casa Domnului, până la sfârșitul zilelor vieții mele."
"Amin."
Vă rog să-mi acordați atentțe.
Compania Midrail anunță că îmbarcarea în trenul 417, spre Wisconsin Badger,
...programat să plece la ora 5:45,
Se poate face acum, la linia S.
Nu-i așa că este frumoasă?
Frumoasă filmare, tată.
Să nu ne suni.
Au spus că acest vagon se va umple de copiii, dar ultimul este aproape gol.
Mulțumesc.
- La revedere mamă, la revedere tată. - La revedere.
Mulțumesc pentru călătorie.
Nici nu pot să-ți spun cât de mult mi-a făcut plăcere să te întâlnesc.
Plăcerea a fost de partea mea.
Peter!
Nu mi-ai dat niciodată un autograf, pe cartea ta.
Ai grijă de tine.
- Bună, Peter, cum îți merge? - Bună!
A venit. Trebuie să plec..
- Bună, Peter. - Bună.
Salut, Brackett!
- Salut, Peter. - Bună.
- Bună, străine! - Salut, Jay.
- Trebuia să fie aici, de o jumătate de oră. - O, nu!
Sunt sigură că va veni, in cateva minute. Vă rog ăa mai aveți puțină răbdare.
- La naiba! - Va veni. Așteptați.
- Biroul lui Peter Brackett. - Cine sunt toți ăia, din biroul lui Peter Brackett?
Nu pot să aștept toată dimineața.
Publicista ta. Și un tip cu apucături, de la firma Alderman Cvack.
Un jocheu. Îți cumperi un cal de curse?
Știi că articolul tău trebuie dat la tipărit, în nouă minute?
- Ar putea fi un record, chiar și pentru tine. - Știu! Știu! Spune-i doar...
- Vreau să vorbesc cu el. Dă-mi telefonul. - Spune-i , doar, jocheiului că voi discuta cu...
Peter, eu sunt. Ascultă, dragule, nu pot sa mențin prestigiul autografelor acestei carăi...
...dacă dispari cinci minute, în mijlocul afacerii.
Și oricum, cu cine ai dispărut? Cu blonda aia, cu picioarele până-n gât, sau cu...
Lindy, ai puțină încredere în mine. M-am otrăvit cu mâncarea de la D'oeuvres.
- Sunt în pat. Abia pot să vorbesc. - Mm-hmm.
- Brackett, mă omori. - E deja scris. Jur c-o să-l ai, în trei minute.
Spune-i c-o să trec mai târziu, în regulă? E incredibil tipul ăsta.
Strălucitor, șarmant, dar nu poți pune bază pe el.
"Trăgătorul de la Mall a lăsat în urmă, cel puțin un adolescent mort."
- Jeannie, nu am scris eu un articol, cam acum... - În iulie '85.
Derulează asta.
Mai jos, la "Johnny și-a luat armă."
În regulă. "Johnny și-a luat armă."
Hai că merge. Merge.
Minunat. Ești strălucit Brackett. Chiar ești.
Matt, avem un glonț.
- Unde-i Shapiro? Shapiro! - A plecat.
- Unde-i Knobloch? - S-a dus la un incendiu în Winnetka.
Încă un minut și a-i fi pierdut tirajul ăsta. Unde-i Jake?
S-a dus acasă, căci avea 40 de grade febră, Dle. Greenfield.
- Suzie! - Sunt aici.
Caută-l pe Varney acasă, sau pe Kovler. Locuiește pe-aproape.
Mă duc la o petrecere. Ai adresa?
Chiar aici. Cocktail la 7:00. Cina la 8:00. Și nu uita, pentru mâine.
"Good Day, Chicago". Ești primul invitat, așa că, nu întârzia.
Soția lui Varney stă să nască. Kovler nu e acasă, iar temperatura lui Jake a crescut la 41 de grade.
Nu-mi trage privirea aia de câine plouat. Nu mă mai ocup cu din astea, acum.
Iar eu nu public articole reciclate.
Nu-mi vine să cred ce-aud! Acum, chiar mă acuzi...
...că m-am plagiat pe mine însumi? - Suzie! Scoate-mi articolele lui Brackett de la mijlocul anilor '80.
Ceva cu "arme", în titlu.
Arme sau ceva de genul ăsta. "Arme aruncate", "Puștiul armelor"
"Johny si-a luat o armă" Asta e! Uh-huh. Am dreptate. Și știe și el.
Cine-i acolo, cu mirele? Ăla e Peter Brackett?
Oh, Doamne. Ce se întamplă aici? El este ultima persoană, care trebuia să vorbească cu singurul nostru martor ocular.
- Nu știu cum a dat Brackett de el, dle. - În regulă.
- Măcar scoate-l pe puștiul ăla de-acolo, te rog. - Bine.
Și-apoi ce s-a întâmplat, după ce totul s-a zguduit?
Am fost trântit la pământ și...
...când m-am trezit, mașina lui Amy dispăruse. A fost...
- Cine-i cu Peter Brackett? - A fost ca si cum s-ar fi evaporat.
- Pur si simplu dispăruse. - Hai să te scoatem de-aici, puștiule.
- In regulă, Brackett. - Mai bine i-ați da niște gheață, puștiului ăsta, dacă vreți să mai fie întreg.
În regulă, asta-i tot, băieți. Faceți-ne puțin loc.
Ne puteți spune numele d-voastră, dle.?
Ne puteți spune ceva, ca să avem de unde începe? Avem nevoie de detalii, dacă puteți.
Andy, Andy. Cine-i aia?
- Cine, cea de lângă mașina poliției? - Da.
Ești al treilea tip care mă întreabă de ea. Păi...
N-am mai văzut-o niciodata, până acum, dar am auzit că lucrează pentru Globe.
Haide! Haide! Apucă și stația.
Hai sa plecăm!
Doamnelor și domnilor, în momentul de față...
Încercăm să punem cap la cap, detaliile acestui eveniment...
...care au dus la deraierea trenului Midrail 417.
Din ce am putut să ne dăm seama, până acum, ultimul vagon s-a decuplat la ora 5:59 p.m.
A căzut jos, pe această pantă, unde apoi s-a răsturnat.
Până acum am identificat cinci victime.
Nu ne vor spune asta.
Pardon?
Întrebarea ta. Nu le-o pune. Nu-ți vor spune cine a verificat trenul.
- Aceste vagoane sunt inspectate zilnic - Serios? Și de ce, mă rog?
Pentru ca vor vrea să vorbească cu el, înaintea ta.
- Nu strică, dacă întreb. - Nu, nu, nu, nu.
Întotdeauna strică să le pui întrebări, care ști că îi va scoate din sărite.
- Da. Da. Doamna din spate. - Sabrina Peterson de la ziarul "Globe".
Stiți cumva cum iî chema pe ultimul mecanic, care a verificat trenul?
Această informație n-o putem dezvălui, în momentul acesta.
- Atunci, ne puteți spune... - Da, Cynthia.
Prima zi de servici?
- Nu, nu este prima mea zi de servici. - Atunci, a doua?
Uite, ceea ce vreau să spun este că, dacă erai în orașul ăsta, de ceva vreme...
...sunt sigur ca ne-am fi intalnit.
Dacă te-aș fi văzut, ne-am fi întâlnit.
Eu sunt Brackett. Lucrez pentru ziarul "Chronicle". Tu de unde ești, Peterson?
Uite, întțleg că orice reporteriță ageamie, cu fustă scurtă...
...trebuie să vină și să se bage în seamă, cu marele Peter Brackett.
Dar nu-mi vine să cred că te dai la mine, în timp ce investighez acest eveniment.
Asa că, lasă-mă să ți-o spun direct. N-ai nic io șansa, cu mine. Crede-mă pe cuvânt. Treci peste asta.
Scuză-mă. de unde ziceai ca ești? Din "Orașul Înțepatelor"?
În regulă, ultima întrebare, vă rog.
Da, există vreo înregistrare cu trenul? Și dacă da...
...când va putea fi facută publică?
Așteaptă puțin aici, Peterson.
Da, există o înregistrare a trenului. Dar când va fi facută publică, n-aș putea să vă spun.
Cu cat timp, înaintea aparției ziarelor, va fi facută publică?
Inspectorii noștrii sunt acum, aici. Vă vor pune la curent, pe scurt, cu detaliile.
- L-am găsit. - În regulă, mulțumesc, oameni buni. Asta-i tot. Mulțumesc.
- Ray Boggs? - Da, dle.
Hai să vorbim despre ce s-a întâmplat în seara asta, Ray. Este soția ta?
- Da. Da. Ea este. - Vă deranjează dacă așteptați puțin aici, Dle. Boggs?
- Nu vom lipsi mult. - Desigur, vom aștepta.
Mulțumesc.
Scuză-mă că te deranjez, dar cred că am o știre senzațională.
Ba deranjează-mă. Mi-ar prinde bine.
Intră. Spune-mi, despre ce e vorba?
Un nume. Ray Boggs.
Compania Midrail nu vrea să spună cine este responsabil cu verificarea roților...
...asa că am urmărit niște tipi de la Midrail, care s-au întors la birou.
Și acolo, în parcare, îi aștepta chiar mecanicul, în persoană.
L-au luat repede sus, dar au lăsat-o pe nevastă-sa jos, să aștepte.
Mi-a spus numele soțului ei, dar apoi a început să-mi bată câmpii.
Ceva din aiurelile ei m-au făcut să cred că știa mai multe decăt spunea.
Apropo, Peter Brackett a fost acolo, aseară.
- Glumești ! - Nu-ți face griji, e povestea mea.
În plus, competiția e sănătoasă.
Sabrina.
Peter Brackett nu este "concurența".
Nu, mă refeream la mine.
"Tânărul mire s-a întors în ultimul vagon al trenului 417, cu șampania în mână...
...și și-a văzut mireasa pentru ultima oară." Punct.
Acum citez: "Vagonul lu Amy se desprinsese, parcă zbura", a spus el ulterior. Apostrof dupa "a".
Și-apoi s-a dus. Punct, sfârșitul citatului. Sfârșitul poveștii.
Știu că e puțin, dar cei de la Midrail nu spun nimic. Așa că nimeni n-a aflat mai multe.
Da! Nimeni! Da, sunt sigur.
Isuse! Acum îmi amintesc de ce am devenit editorialist.
Crede-mă, nimeni nu o să scrie altceva, pentru că nu există altceva de adăugat.
Dnă. Boggs, sunt Sabrina Peterson de la "Chicago Globe".
Ma scuzați că vaăsun așa târziu, dar mă întrebam, dacă din întâmplare...
...sunteți rudă cu Ray Boggs, care lucrează la Midrail?
- Ce este Midrail? - Compania de cale ferată..
Haide Ray, trebuie să ai vreo rudă, în orașul ăsta.
- Alo? - Dle. Boggs, bună seara, domnule.
Sunt Sabrina Peterson, de la "Chicago Globe".
- Ne-am făcut abonament, deja. - Ok.
- Alo? - Dna. Boggs, da, sunt Sabrina Peterson.
De la Chicago Globe.
- Da? - Dna. Boggs, cred că s-a întrerupt. Cum vă simțiți în seara asta?
Ce dorești?
Mă întrebam dacă, din întâmplare, sunteți rudă cu Ray Boggs, care lucrează la Midrail.
- Sunt mama lui. - Da, așa mă gândeam și eu.
Și vroiam să știu dacă sunteți la curent cu accidentul de tren, din această seară.
Am văzut la știri. Și l-am sunat pe Ray imediat.
L-ați sunat. Și de ce l-ați sunat, Dnă. Boggs?
- Din cauza... - Din cauza a ce, Dnă. Boggs?
Și ne-am întors la "Bună dimineaîa, Chicago", alături de Peter Brackett...
...celebrul editorialist de la Chicago Chronicle.
Peter și-a publicat primul său roman, "Minciuni adevărate" și este alături de noi, pentru a ne vorbi despre acesta.
- Peter, în primul rând... - Da? - Vreau să-ți spun...
...că nu am putut să las cartea din mână, aseară.
Trebuie să te intreb: "Tu ești Ned Grayson?".
Cine e Ned Grayson?
- Personajul principal. Detectivul! - Detectivul, Ned Grayson.
Păi, mi-ar place să fiu Ned, dar îți spun...
Mulțumesc, frumos interviu.
La revedere.
- Cum îți mai găsești timp, să mai scrii și romane? - Păi...
- Un "Globe", vă rog. - Voi lua un "Globe".
Un "Globe".
- Voi lua un "Globe". - Îmi dați un "Globe"?
- Un "Globe", vă rog. - V-a mai rămas vreun "Globe"?
"Cel care verifica vagoanele e alcoolic."
Hei, Cindy.
Jeannie?
"Nimeni n-o să scrie altceva, fiindcă nu exista altceva de scris."
Nu zău... Acum știu de ce te-am facut editorialist.
E doar o ziaristă boboacă plină de zel, în a doua zi de lucru.
Știm amândoi că pot s-o îngrop, în orice zi a săptămânii.
Da? Atunci fă-o. Mâine.
Evans, află tot ce poți despre tipul ăsta, Boggs.
Vezi dacă are prieteni, dușmani, foste soții, foste iubite.
Vezi dacă a fost vreodată concediat, dat în judecată, dacă merge la biserică și dacă își plăteăte impozitele.
Jeannie, scoate-ți capul din chestia aia.
Dă-mi-l pe Șeful Poliției, pe șeful de la Midrail și pe procuror. Sully!
Du-te la gară și vezi dacă "miroși" ceva. Vezi dacă e ceva suspect.
Păstrează-mi câteva rânduri, pe prima pagină. Ăsta nu se va mai întâmpla.
Cum adică se întâmplă din nou? RAND DE INCASTRAT : "Angajatul alcoolic fuge..."
"Mecanicul trenului 417 Midrail, a dispărut."
La naiba!
- Dle. Brackett? Dle. Brackett? - Da?
- Astea tocmai au sosit, pentru d-voastră. - O. mulțumesc.
"A patra zi de lucru. Cum mă descurc?"
"În timp ce investigatorii Midrail au terminat a doua zi de cercetări, misterele se adâncesc..."
Mecanicul nu a fugit, în regulă?
Da, dar despre...
"Mecanicul Midrail n-a dispărut."
Ce?
Mersi.
- Sabrina Peterson? - Da.
Un pachet de la Peter Brackett.
Hei, hei, nu omorâți mesagerul.
"Băutură descoperită în dulapul mecanicului."
- Bună, Peter. - M-am întors pentru mai multe...
- O, tu ești? - Bună.
- Înapoi pe prima pagină! - Bună!
Pete, mă bucur să te văd, amice.
Mor să-ți citesc cartea, omule. Când iese și pe casetă?
- Vreau să-mi iau ceva de băut. - Unde ai dispărut, Smotherman?
Te-am căutat la birou, acum câteva luni, și se purtau de parcă erai ciumat.
O, știu. Sunt persoana "non grata". N-ai auzit? Acum lucrez pentru dușman.
- Nu-mi spune că pentru Democrați? - Și democrată și femeie!
- Gayle Robbins. O cunoști? - O, îmi sună cunoscut.
Este senatoare de Wisconsin. De fapt, e o femeie teribilă.
E super deșteaptă și... mă cunoști. Mă duc unde mă cheamă datoria. Și mi-a dublat și salariul.
Deci, Pete, apar in cartea ta, nu-i așa? Ei haide!
Asistentul drăguț al senatoarei, care îți șoptește numele corupților?
- Sunt un personaj. Mai tare ca-n realitate! - Nu, Sam, nu știu cum, dar ai rămas pe dinafară.
Dar mă gândesc serios să te includ, în continuare.
Bineințeles. O, ce e cu povestea asta, cu deraierea trenului, Peter?
Ce știi despre asta? Midrail a încurcat-o, sau ce?
- Ce aflu eu, citești în ziar. - Aha.
Apropo' de datorie... Frumoasa mea parteneră, Nadia, s-a intors.
Nadia, un vechi prieten de-al meu, Peter Brackett.
De fapt, eu și Nadia ne-am mai întâlnit.
- O singură dată. - Ei bine, n-o sa vă mai întâlniți.
La revedere, prietene. Ținem legătura.
O vodcă. Simplă.
- Șampanie. - Mulțumesc.
Bună, Peterson.
Bună, Brackett.
Ai renunțat la prima pagină, în seara asta?
O, mi-am scris articolul, acum cââteva ore. Dar tu?
Se tiparește chiar în timp ce discutăm.
- Abia aștept să-l citesc. - Citești "Chronicle"?
Păi, m-am gaândit că cineva din orașul ăsta, trebuie să-l citească.
Știi, și eu ți-am citit articolele, Peterson.
"Grădina Zoologica transferă gorila fioroasă". De Sabrina J. Peterson.
Pe vremea aceea, îți foloseai și numele mijlociu.
O iau ca pe un compliment, dacă cineva de nivelul tău, are timp să-mi citească articolele din tinerețe.
Păi, articolele tale din tinerețe, sunt foarte distractive.
Mi-a plăcut, în special povestea pe care...
... ai scris-o despre trișorul, de la concursul de plăcinte.
Știi, cel care s-a înscris sub un nume fals, și care a făcut o plăcintă, fără să folosească ingredientele produse în Pillsbury.
- Și care a și câștigat. Să nu uităm asta. - Da, foarte impresionant.
Dar cel mai mult mi-a plăcut, cel în care ai fost sub acoperire ca prostituată. Acum aș plăti ca să văd scena aia.
Sunt convinsă că a-i face-o. O, apropo'...
N-am apucat să-ți mulțumesc pentru cățeluș. Chiar mi-a umplut viața.
O, a fost o plăcere. Sper că l-ai botezat după mine.
Bineințeles. M-am atașat de Micul Dick.
Știi, e ceva în legătură cu tine, Peterson.
- Ceva care te irită, nu-i așa? - Adevărul e că mă cam mănâncă pielea.
Păi, ia-ți o loțiune anti-scărpinat...
...pentru că imi place orașul ăsta și am de gând să rămân.
- Opriți tipografia! Am vești noi. - Ce? Poliția are vreo noutate?
Ghici cine a apărut la secție, cu o plăcintă și o declarație?
- Ray Boggs. - Și ce-a spus? - "Sunt nevinovat".
Spune ca băutura care i-a fost găsită în dulap, i-a fost pusă de cineva.
A insistat să facă testul cu poligraful și l-a trecut cu brio.
Întâlnirea rivalilor. Îmi place asta!
O, îmi pare rău copii... Luați-vă de mână și spuneți "sex", și v-am lăsat.
- Sex. - Sex.
Și ce înseamnă toate astea? Înseamnă că accidentul nu a fost cauzat de vreo eroare umană?
Înseamnă că amărâtul de Boggs chiar poate fi nevinovat.
Păi, ce vrei să spui? Crezi că suntem pe cale să linșăm pe cineva, pentru ceva ce n-a facut, niciodată?
Mai rău. Cred ca suntem pe un drum greșit.
- Atunci, găsește drumul cel bun. - Aha...
- Sabrina? - Trebuie să plec. Te voi suna eu, când voi avea ceva noutăți.
- Ai observat ceva suspect, pe acolo? - N-am vazut nimic suspect.
- Chiar nimic? - Nu, totul părea normal.
Păi, gândeăte-te la ziua aceea. Adică, era un număr neobișnuit de mare de oameni?
Nu știu.
- Deci, nimeni nu a mai deservit trenul, dupaăRay Boggs? - Nu, nu în acea după-amiază.
Deschid în fiecare zi, la ora 7:00.
Ai văzut pe cineva, în acea zi, care ți s-a părut suspect sau neobișnuit?
Ai tras cu urechea la vreo discuție?
Deci spune-mi, ce-a găsit?
A găsit același lucru ca și tine, ăefule. Un mare nimic.
Aha!
Bună. Am o veste bună și una proastă.
Vestea bună este ca unul dintre pasageri și-a amintit că l-a văzut pe tatăl mirelui...
...cum i-a filmat pe mire și pe mireasă, urcându-se în tren.
Așa că l-am sunat și pot obține caseta oricând, după ora 6:00.
Grozav! Care e vestea proastă?
Sabrina Peterson are întâlnire cu mirele, imediat după prânz.
Mirele îi va spune, probabil, despre casetă, și știind-o pe ea, ar putea s-o obțină înaintea noastră.
Te-a dresat bine.
Bună, Lonnie, ce mai faci?
Peterson! Ce faci pe-aici?
O fată mai trebuie să și mănânce. Tu ce cauți pe-aici?
Păi, eram prin apropriere și mi-era foame.
- Aici vin multi ziariști, știai? - Așa am auzit și eu.
Da, Ben Hecht obișnuia să vină aici, prin anii '20.
Au și-o plăcuță cu numele lui, în spate, alături de a mea.
- Cu ce te servesc, Pete? - Aș vrea... Ce mănânci acolo?
- Arată grozav. - Sandwich" Club", fără bacon și fără maioneză.
Vreau și eu la fel, dar cu mult bacon și multă maioneză.
- Mm-hmm. - Și o cola.
Văd că ai multe notițe aici. Pui ceva la cale?
Vrei să știi ce am?
Te va costa 35 de cenți.
- Ai ceva marunțis? Trebuie să dau un telefon. - Da, desigur.
- Trucuri! - Mm-hmm.
Păstrează-mi locul.
N-o lua personal.
- Convorbire interurbană. - Mmm.
Pe curând, Brackett. O să te văd în ziarul tău nostim.
Călătorie plăcută.
Pădurea de plopi.
Pădurea de plopi. Unde-o fi?
E destul de departe.
M-a trimis după un cârd de rațe sălbatice.
- Lindy, nu voi întârzia. - Nu înțelegi.
Ba da, te înțeleg! Și eu vreau să se vândă cartea.
Promit, voi fi primul care ajunge și ultimul care pleacă. Ne vedem în zece minute.
- În cinci minute. - Bine, în cinci minute.
- Nu-ai așa că e frumoasă? - Pa mamă, pa tată, Vă mulțumesc foarte mult.
Frumoasă filmare, tată. Pa mamă.
Pe curând, dragule.
Să nu ne sunați.
- La revedere. - La revedere!
Alo, da. - Sunteți Dra. Peterson, de la ziarul Globe?
Da, eu sunt. Cu ce vă pot ajuta?
Numele meu e Danny Brown și împreună cu prietenul meu am furat ceva de la locul accidentului.
Accidentul de tren? - Da. Am găsit ceva într-o servietă.
Nu știu exact ce este, dar pare ceva important.
Iar prietenul meu mi-a spus că voi, ziariștii, plătiți bine pentru asemenea informații.
Unde ne putem întâlni?
Frumoasă filmare. Frumoasă filmare.
Frumoasă filmare, tată. Frumoasă filmare, tată.
- Frumoasă filmare, tată. Pa mamă. - Pe curând, dragule.
5:40.
- Deci nimeni nu a putut verifica trenul, după Ray Boggs? - Nu, nu în acea după-amiază.
Cei care au venit după Ray Boggs, au luat pauza de masă, pe la linia 9.
Nu a lucrat nimeni la trenul ăla, intre 7:00, 7:15. Asta cu siguranță.
Alo?
Danny?
Danny, ești aici?
O, Doamne. Cum face asta?
Dnă. Beekman? Peter Brackett, de la ziarul "Chronicle". Vă mulțumesc că mi-ați răspuns.
Dle Brackett, acum este un moment nepotrivit.
Păi, vreau doar să vă pun căteva scurte întrebări.
Dacă mi-ați putea spune de ce se afla soțul d-voastră în tren...
Uitați, copii mei sunt în casă. Nu pot vorbi acum.
În seara asta lucrez. Ne putem întâlni la mine la birou, la ora 9:00?
Desigur. Desigur. În jur de 9:00?
Da, pe strada Walton, la numărul 6395.
- Strada Walton numărul 6395. - Da. Apartamentul 1264.
- 65? - Nu, 64.
- 64. - E mai sigur acolo.
Vă simțiți bine?
Bine, deci ai fost la toate rudele victimelor.
Am văzut pe toată lumea, mai puțin pe soția profesorului, nu.
Pană acum, nimeni nu avea o servietă așa importantă, care să merite să fi ucis pentru ea.
De fapt, până acum nu am găsit pe nimeni, cu vreo servietă.
- Ăsta e sanătos. - Mulțumesc.
Singura veste bună este că am o pistă pe care Brackett n-o are.
O, Doamne. Mă urmărește imaginea acelui puști.
Sabrina, te caută o anume Delores Beekman. A spus că se va vedea cu tine, într-o oră.
Grozav. Să n-o pierzi. E soția profesorului.
Ai grijă. Ai o monedă în sandwich.
Hmm.
Urci?
- Mm-hmm.
- Ce-a fost asta? - Probabil e din cauza vântului.
- Oh! Mă scuzi... - Îmi cer scuze.
- Căutam telefonul. - Nu-l găsești sub bluza mea.
- Tocmai mi-am dat seama de asta. - Mm-hmm.
Îti sugerez să ieșim de aici, cât mai repede cu putință.
- De ce? - E o intuiție feminină.
Peterson, spune-mi dacă crezi că suntem într-o situație riscantă, aici.
Brackett, cred că suntem în pericol.
Ce fel de necazuri, Peterson?
Oh, Doamne!
Nu pot s-o deschid.
Oh!
- Crezi că a fost bine, să ne băgăm în asta? - Cred că nu.
307.
Știi ceva, Peterson, dacă aș ști ce știi tu, iar tu ai ști ce știu eu...
...poate am reuși să supraviețuim acestei povești.
Dnă. Beekman?
Se pare ca văduva lui Beekman a plecat în grabă.
Ce-a fost asta?
Stai puțin.
Ok.
- Mă duc să verific camera cealaltă. - Ok.
Felicitări de Crăciun de la Familia Beckman.
Ne putem întâlni la mine la birou, pe la ora 9:00? E mai sigur acolo. E mai sigur acolo.
E mai sigur acolo. E mai sigur acolo.
- Ai găsit ceva? - Nimic. Tu?
Nimic.
Ascultă...
Știu că n-ar trebui să-ți spun asta, dar...
...cred că voi renunța la povestea asta.
Serios? Nu pare genul tău.
Păi, nici să sar din lifturi sau să mă feresc de gloanțe, nu este genul meu.
Oh.
Uite ce e, îmi iubesc profesia și asta sigur este o poveste pasionantă...
...dar cred că nu sunt facută pentru treburi de-astea, cu arme mortale, știi?
Mersi.
Îmi place să concurez cu tine, trebuie să recunosc asta, dar...
...am toată viața înainte, și..
...ca să-ți spun adevărul, toată treaba asta a mers mult prea departe.
E prea periculoasă. Mi-e frică.
Știi, Peterson, ar trebui să fiu la lansarea cărții mele, chiar în momentul ăsta.
Nici eu nu aveam în plan, să fiu împușcat în cap.
Hai să facem o înțelegere.
Dacă tu renunți la povestea asta, renunț și eu.
Nu trebuie să spui asta, doar ca să mă faci să mă simt eu mai bine.
N-o spun ca să te simți tu mai bine. O spun să mă simt eu mai bine.
Adică, ești o concurentă redutabilă, știi asta?
Chipul tău este pe toate autobuzele din oraș.
Și m-ai trimis și după gâște sălbatice.
- Îmi pare raău de treaba aia. - Nu, a fost foarte inventiv.
Am căzut în capcană. Am meritat-o.
Da, a fost bună poanta.
Trebuie să-ți mulțumesc, Peterson.
Datorită ție mi-am amintit cât de mult iubesc meseria de ziarist.
Tu ești o legendă.
A fost uimitor, doar să fiu in competiție cu tine.
- O să te simți bine? - Da. Întotdeauna sunt bine.
- Ne mai vedem. - Ai grijă!
De unde pot lua avionul de 7:15, spre Spring Creek?
- De la poarta 4. - Mulțumesc.
Scuzați-mă, cred că stați pe locul meu.
Scuză-mă, amice. Cred că e prea de dimineață.
- Ziarele de dimineață? - Voi lua "Globe". - Voi lua "Chronicle".
Revin imediat, cu sucul și șampania.
- Eu vreau doar sucul de portocale. - Eu vreau doar șampania.
Mi-ai oferit o adevarată reprezentație, aseară.
- Nici tu nu ai fost mai prejos. - Dar lacrimile...
Minunate, într-adevar. Demne de un Oscar.
Mulțumesc. M-am străduit.
Apropo', prietenul nostru de aseară, era un profesionist, recrutat din America de Sud.
De unde știi?
Am prieteni în cercurile rău famate. Așa cum spuneam mai devreme...
...dacă eu ți-aș spune ce știu și tu mi-ai spune ce ști...
Uite ce e, Brackett, nu e treaba mea să-ți nimic.
Eu sunt cocurenta ta, nu "fetița" ta de vineri.
- Îti sugeram să facem echipă. - Noi doi?
Păi, putem investiga împreuna și să scriem separat.
Vreau să spun că, am fi ca Baieții Hardy...
Exceptand faptul că unul dintre noi va fi fată.
- O femeie. - Dle. Brackett?
Îmi pare rău că vă întrerup, dar...
Citesc cartea d-voastră, am ajuns pe la mijloc. Pur și simplu nu pot s-o las din mână
V-ar deranja dacă mi-ați da un autograf?
Nu, mi-ar face mare plăcere! Peterson, ai un stilou?
Ași citit-o? O, sunt sigură că da.
Am tot vrut, dar încă n-am apucat.
- Poftim. - Mulțumesc.
Asta se află în zona 312?
Mm-hmm.
- S-ar putea să am nevoie de asta. - Oh.
Deci, ce părere ai? Suntem o echipă?
Presupun că acesta este cel mai inteligent lucru, de făcut.
Bine, dar va trebui să fim complet sinceri, unul cu celălalt.
- Fară înșelătorii. - Fară șmecherii.
Parteneri. Jumate-jumate.
Jumate-jumate.
- Mă întorc înapoi. - Peterson.
Ai o mică mustață de la sucul de portocale.
- Mulțumesc. - Da.
Ăsta e al tău?
- O, da. Mulțumesc. - Mm-hmm.
Deci, Brackett, de vreme ce am toastat, iar acum suntem parteneri...
...cred că ar trebui să-ți spun de ce m-am suit în avion, spre Spring Creek.
Am găsit asta, aseară, când am fost la casa lui Beekman.
Și aici e partea lipsă a poveștii.
Tatăl lui Darryl Beekman. Am crezut că el este cel cu care ar trebui să vorbesc.
Și-a lăsat slujba de la Chess Chemical, după 29 de ani.
Acum, de ce și-ar lăsa cineva serviciul, cu numai un an înainte de pensionare?
Nu știu. Sunt unul dintre Baietii hardy, de doar cinci minute.
Ești amuzantă, Peterson.
Bună. O caut pe Sabrina.
O, e plecată din oraș. Îmi pare rău.
Are un angajament în Wisconsin.
Spring, Spring Creek, cred că era..
- Se va întoarce în câteva zile. - Bine, foarte bine. Mulțumesc mult.
Asta a fost al 24-lea, deci Beekman trebuie să fie următorul.
"Dr. Darryl M. Beekman, pionier în inginerie genetică...
... a murit marti, într-un incendiu, în casa lui de la Spring Creek"
Cu o săptămână înainte de accident.
- Se îngroașa gluma. - Doamnă, liniste.
Îmi pare rau. Peterson, vrei să te liniștești, te rog?
Scuză-mă. Citește tu, mai întâi, și apoi voi citi și eu.
- Mulțumesc. - Mm-hmm.
- Ce este LDF? - De ce? Ai auzit de asta?
Nu. Niciodată.
De unde aș fi putut să aud?
"Pe vremea când era la Chess, Dr Beekman a lucrat ca șef la departamentul cercetare...
...la un hormon de inginerie genetică, numit LDF."
Știam că ești o sursă de necazuri, de prima dată când te-am văzut.
O mare pacoste, mi-am zis.
- Despre ce este vorba? - Am încheiat parteneriatul nostru.
- De ce? - Pentru că tocmai m-ai mințit.
Dacă nu vrei să-mi spui despre LDF, e în regulă.
Rămânem fiecare pe contul nostru. În regulă.
Ai obîinut ce-ai vrut. Ești pe cont prorpiu.
Dar cu cardul de Crăciun, al lui Beekman?
Mai ești și hoață de portofele?
Doamne, Peterson, ești incorigibilă!
Chiar vroiam să-ți spun despre asta...
...dar sunt anumite momente, când e cazul să divulg asemenea informații, într-o poveste de genul ăsta.
Așteptam un moment propice, asta-i tot.
Și care era acel moment propice, profesore? Când mă băgai, în sfârșit, în patul tău?
O, am o noutate pentru tine, Peterson.
Nu am nici cea mai mică intenție să "te bag in pat" cu mine.
- Da, sigur. - Pentru început, dragă, nici nu ești genul meu.
Serios? Nici nu știam că ai vreun gen.
Am unul. Opusul tău..
Înaltă, brunetă și proastă?
Peterson, la revedere.
- A fost interesant. - Mmm.
Știi...
Ai avut dreptate. Ar fi trebuit să-ți spun despre cardul de Crăciun.
Și poate am exagerat, cu LDF-ul.
Nu, eu ar fi trebuit să-ți spun mai devreme. E vina mea.
Îți accept scuzele. Deci, spune-mi acum.
Băiatul de care ți-am spus, cel care m-a sunat...
...mi-a spus că a găsit ceva important în servieta.
Avea scris in palma literele L si D.
Cred că a murit înainte de a scrie și litera F. N-am nici o idee ce înseamna.
Sincer. Pe cuvânt de cercetașa.
- Ăsta nu e salutul cercetașelor. - Oh.
- Ai greșit măna, Peterson. - O, bine, în regulă.
Bine, n-am fost niciodată cercetasă, dar îți spun adevărul, Brackett.
Jur.
Bine. Spune-mi, ce este LDF?
"LDF este un hormon genetic artificial, pentru vacile de lapte." Ar putea fi cauza...
Cineva încearcă să ne omoare pentru un hormon de vaci?
"Ar putea fi primul succes comercial al ingineriei genetice..."
"...care afectează direct mâncarea oamenilor."
"Fobia hormonului laptelui devine isterie. În regulă, acum știm despre ce este vorba.
"Hormonul laptelui LDF va fi analizat de către Președinta Comitetului de Stat din Agricultură..."
"...Gayle Robbins." Bingo!
- Vrei să știi despre LDF? - Da.
Ai venit la locul potrivit.
- În engleză, Sam, te rog. - În regulă, uite care-i treaba.
În mod normal, unei vițici îi trebuiei doi ani, să ajungă la maturitatea unei vaci cu lapte, înțelegi?
Așa că, Chess și-a zis că de ce să aștepte, atât de mult. Nu-i aducea nici un profit.
Au inventat acest hormon LDF, cu care au injectat viței nou-născuți.
Nouă luni mai târziu, obții o vacă producătoare de lapte, și inclusiv, de bani...
- Vaca- Frankenstein. - Exact asta am crezut și eu, inițial.
Dar apoi, am înțeles că vacile sunt sănătoase, iar testele arătau că...
Urăsc tururile astea!
Și testele arătau că laptele este natural și pur. Deci, cam asta e.
Ia spune-mi, cam care este profitul scos de Chess, din astfel lucruri?
Lucruri? Aceste lucruri, dragul meu, pot revoluționa industria laptelui, în întreaga lume.
Ar putea fi cea mai profitoare afacere a industriei chimice, de la...
- ...de la Nutra Sweet. - Da.
- Deci, cam cât de mult ar câștiga?
O, undeva iî jur de un miliard de dolari pe an.
- O, frumoasă sumă. - Da. Nu m-ar deranja să trăiesc și eu la fel.
Bună! Ai scăpat mai devreme.
Unul dintre avantajele de a fi Președintă. Poți amâna o ședință.
- Cum mai merge treaba aia, cu mâncarea școlară? - O, nimic de care să te îngrijorezi.
- Ei sunt niște prieteni de-ai mei, din Chicago. - O, bună. Gayle Robbins.
- Peter Brackett, de la ziarul "Chronicle". - Da.
- Iar ea este Sabrina... - Peterson.
De la ziarul "Globe", scuze.
Mă bucur să vă cunosc. Sam, avem vreo conferință de presă?
Nu, nu, nu. Fac doar niște cercetări despre LDF, asta-i tot.
- Serios? - Da. - Și ce părere aveți?
Vroiam să vă punem aceeași întrebare, dat fiind că sunteți Președinta Comisiei.
Nu e treaba Dnei. Senator de a avea o opinie, în această problemă.
- Sam! - În regulă, spuneți-vă părerea.
Dați-mi un semnal, după ce se termină revizuirea LDF-ului, și vorbim atunci.
- Sunteți pregatită, Dna. Senator? - Sam.
Știu, Pete. Ai o mie de întrebări să-mi pui, nu-i așa?. Bine. În regulă.
Uite, am o oră liberă. Ce-ar fi să vă invit pe amândoi la masă? Din partea casei.
Două New York-uri, foarte neobișnuit.
Și un platou vegetal, fără sare, ulei și unt.
Mulțumesc.
Deci, începuseși să spui că, pe vremea Vietnam-ului, Chess fabrica...
O, știi, lucruri de genul napalm, agent Orange...
...și alte minunății de genul ăsta.
Și-apoi, războiul s-a terminat, iar veniturile lor au secat.
Pentru o vreme, se părea că aceste companii vor disparea.
Și-apoi, odată cu revoluția genetică...
...lucrurile au început să se precipite, pentru ei. LDF putea să-i aducă iar în vârf.
- Cum sunt cei de la Chess? - O, Doamne.
Păi, bătrânul este un adevărat fanatic, știi? E un fel de Ross Perot.
Băiatul lui, Willy, pare să conducă afacerile, acum. Nu știu prea multe despre el.
Cred că a fost la Yale, și de atunci lucrează pentru "Tăticul"
- L-ai cunoscut când erai la Yale? - Nu.
Nu, cred că era mai mic decât mine. Cum de ți-ai adus aminte, că am fost la Yale?
E incredibil. Ai o memorie uimitoare. Eu nu pot să-mi amintesc nici cum mă cheamă.
E posibil să-l fi întâlnit în școală, dar mă îndoiesc. Nici nu cred că a absolvit.
În ce an ar fi fost, dacă ar fi absolvit?
Nu știu. Lasă-mă să mă gândesc.
- Tu în ce an ai absolvit? - Eu? '73. Nu, '74.
Deci, înseamnă că el a terminat în '76, '77, sau ceva de genul ăsta.
Știi, Gayle l-a întâlnit de câteva ori. Părea să fie un tip drăguț.
Nu chiar genul de savant de rachete, dar oricum...
Ce se întâmplă aici, mai exact, băieți? Adică, de ce sunteți așa de interesați de LDF?
Păi, Peterson aici de față, este o mare băutoare de lapte. Asta-i tot.
Păi... Face bine la corp.
Scuze. Haideți, nu vreți să-mi spuneți?
Trebuie să fie ceva important, dacă cei de la "Globe" si "Chronicle" merg mână-n mână.
N-aș spune chiar că mergem mână-n mână.
Nota, vă rog.
În regulă, atunci. Dacă mai ai și alte întrebări...
...sau dacă te hotărăști, în final, să-mi spui ce puneți voi doi la cale... ..
- ...uite cartea mea de vizită, Pete. Are, pe ea, numărul meu direct. - Mersi, Sam.
- Unde ai parcat? - În zona aceea.
Perfect.. Vom fabrica...
- ...cel mai bun iaurt cu gheata, din tot statul. - Da?
Asta e pentru Peterson.
- Ferea'! - Sam!
Mișcă-te!
Sam, ești bine?
Ce naiba a fost asta?
Medwick, eu sunt. Verificam doar.
Ascultă, am pus cap la cap, tot felul de lucruri,
...și vreau să le public prin tine, bine?
- Ei știu că ești acolo? - Nu.
- Cred că până acum, nu știu că suntem aici. - Ești norocoasă.
Da, foarte norocoasă. Deci. uite ce știm:
Beekman a fost șeful cercetărilor cu LDF.
S-a pensionat, în mod misterios, iar acum o săptămână a murit.
Fiul lui s-a urcat în tren, cu ceva în valiză, ceva ce i-a dat tatăl lui.
Trenul a avut accident, fiul a murit, servieta a fost furată.
Puștiul care a furat-o a fost ucis, dar înainte să moară și-a scris în palmă inițialele Lsi D.
LD înseamnă LDF, iar LDF înseamnă un miliard de dolari pe an.
Deci, vrei să-mi spui c toate astea, la un loc...
Bună dimineața tuturor și bine ați venit la Compania Chimică Chess.
Prima noastră oprire în acest tur, este la Centrul de Dezvoltare Științifică Chess.
Acum, în timp ce ne încolonam, de-a lungul holului "Biologia de mâine"...
...aș vrea să vă subliniez unele din produsele create zilnic, aici la Chess.
De exemplu, pilula anti-răceală, pe care am uitat s-o iau de dimineață...
...sau pempers-ii pe care și eu i-am folosit aseară, cu bebelușul meu.
Acum, pe măsura ce continuăm...
Interiorul 307 este la cafeneaua angajaților, veche de 72 de ani și se numește Sadie.
Plase de păr și pantofi ortopedici.
Ești sigur? Poate era 3 și altceva.
Nu, nu, nu. Sunt sigur. Uite, privește aici.
Păi, vrei să ieși de aici, sau vrei să faci o plimbare în încăperea "Biologia de mâine".
Prima regulă în investigația unui reporter, Peterson, este să ai grijă cu cine te pui.
- Hai să facem o plimbare. - Care e regula numărul doi?
Stai departe de camerele de luat vederi, atunci când ești pe teritoriul inamic.
Mersi.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Wilson Chess. - Sabrina Peterson.
- Și Dl. Peterson? - De fapt, numele este Brackett.
Peter Brackett, scriitorul.
Desigur. Ce vă aduce pe la noi.
Fac câteva cercetări pentru noua mea carte, Wilson.
Glumiți? Unde, aici la Chess?
- Mda. - Care este subiectul cărții?
O crimă misterioasă, înscenată unui fost angajat concediat, al unei companii chimice.
Sună interesant, iar mie îmi plac mult, intrigile polițiste.
- D-voastră nu, Dră. Peterson? - Atâta timp cât baieții răi sunt prinși la final, sunt fericită.
Atunci, distracție plăcută. Și nu uitați să schimbați numele personajelor, ca să protejați persoanele nevinovate.
Cam asta ar fi regula numărul trei: Evită insultele...
...oamenilor care ar putea incerca să te omoare.
- O, tocmai vă cautam, dle. Priviți aici. - Bună.
- E bine. - Arătați foarte bine, astăzi. - Mulțumesc.
- Verifică astea, te rog.. - V-am simțit lipsa la masă. A fost...
...chiar prin cercetările fermei din spatele meu...
...unde cercetătorii pun la punct ultimile inovații ale Mamei Natură...
...prin producția, pe viitor, a LDF-ului.
Acum, dacă doriți să mă urmați, aș vrea să vă arăt un film...
...care vă va lămuri asupra a ceea ce facem noi aici, la Chess.
Părinții să nu se îngrijoreze. Pot asista și copiii.
- Hei, voi unde vă duceți, în pauză? - Te căutam.
- Chiar te căutam. - O, trebuie să mă duc la laborator.
Regula numarul patru: Apropiete de cineva care este apropiat cu inamicul.
Cum aș putea să fiu calm?
Mi-ai promis că te vei ocupa de asta...
...și-acum ăștia sunt aici, în clădirea mea.
Ernesto, nu mai pot stăpâni situația asta.
Doar, fă-o.
- Vrei să te luăm diseară, la Ruby? - O, ne întâlnim acolo.
E mai bine să mergem cu mașinile noastre, în caz că vreuna dintre noi are noroc.
Vrei să spui, dacă se întamplă vreo minune, nu-i așa?
Niciodată nu se știe.
Ce sa vezi? Huh.
Evans, e grozav. E super. Ai vreo pistă despre el?
- Pete, mai caut niste informații despre... - Intră.
- Alo? Dle. Brackett? - Bună.
Dle. Brackett, n-avem nicio noutate, dar când vom avea...
Da, bine. Fii pe fază și o să te caut eu, mai târziu.
Da.
Noutăți interesante.
Se pare că Willy Chess chiar a fost la Yale.
- Cine-i Ernesto Vargas? -Păi, asta-i noutatea interesantă.
Motivul pentru care Sam a fost confuz, dacă Chess a absolvit sau nu...
- ...era faptul că, a fost exmatriculat. - Din ce cauză?
A incendiat Departamentul de Engleză.
Ceva în legătură cu unul dintre profesori.
Tânărul Willy și gașca lui, inclusiv puștiul ăsta sud american, Vargas...
...au hotărât să incendieze locul, ca răzbunare, dar apoi, au fost prinși și eliminați.
Un incendiu atunci, un incendiu acum, Beekman.
Un prieten sud american, un asasin sud american.
- Unde este Vargas acum? - Evans nu a găsit niciun fir, despre el.
- Poate Sam ne poate ajuta. - Da, bună idee.
Bună idee.
Nu știi ce-am făcut cu...?
Mulțumesc.
Apropo', m-am îmbrăcat așa, pentru că, îmi imaginez că ăsta este modul...
...în care trebuie să te îmbraci, în astfel de locuri...
...și nu am vrut să pierd ceva.
Da. N-ai nicio sansa sa te remarce cineva, Peterson.
- Bine găndit. - Biroul lui Sam Smotherman.
- Bună. Este acolo? - Cine întreabă, vă rog?
- Peter Brackett. - Un moment.
Apropo' Peterson, asta îmi amintește de ceva. Niciodată nu am terminat cealaltă discuție.
- Care cealaltă discuție? - Pete, bună.
Sam, ce mai faci?
Păi, sunt bine, dacă îți vine să crezi.
Știu că ți-ai revenit. Ascultă, poți verifica pe unul de la Yale, pentru mine?
A apărut un nume nou. Nu putem găsi nimic despre tipul ăsta.
Scuză-mă o secundă. Desigur. Despre cine e vorba?
Păi, a fost la Yale, în aceeași perioadă cu Willy Chess.
- Numele lui este Ernesto Vargas. - Bargas?
Nu, nu, nu. Vargas cu "V" de la Victor.
O, Vargas. Nu e un nume prea familiar, dar o să-l verific.
În regulă. Bine, voi fi plecat, așa că, dacă ai vreo veste...
...ca de exemplu, unde e acum sau unde îl putem găsi, sună-mă la birou și întreabă de Evans.
Da. Voi face, totusi, un târg cu tine. Ți-l găsesc pe tipul ăsta, Vargas...
...și apoi mă incluzi și pe mine în investigația ta?
Dacă ni-l găsește pe Vargas, îl punem și pe el la curent, cu investigația noastră?
Nu.
În regulă, amice. Mersi mult. Ne vedem mai târziu.
Regula numărul cinci, Peterson: Întotdeauna fă-le pe plac, celor care te pot ajuta.
Acum, care este cealaltă discuție, pe care vroiai s-o terminăm?
O, aceea în care abia aștept, să te bag în patul meu.
O, aia. Păi, uită, n-am vorbit serios.
Nu, nu, nu, Peterson. Este important.
Vreau să ști că te văd numai ca o colegă de breaslă.
Vorbesc serios.
Întotdeauna te voi vedea așa și nu altfel.
Ai cuvântul meu.
- Serios? - Mm-hmm.
Bine, mersi. Asta mă face să mă simt foarte bine.
Apreciez asta. Pe bune. Mulțumesc.
Cu plăcere, puștoaico.
Kim, prezintă-mă.
Michael, ea este Robin. Robin, el este Michael.
- Bună. - Robin se gândește să se mute aici
Fă-o. Avem nevoie de cât mai multe fete drăguțe, în orașul ăsta.
Da, așa e. De parcă n-ar fi deja, patru fete la un bărbat.
- Kim, uite cine-i aici. - Dixon, ce cauți aici?
- Nu ți-a născut soția recent? - Sărbătoresc!
- Da, sigur. - Dansezi? - Desigur.
Asta-i cealaltă problemă. Un oraș mic cu o companie chimică mare.
Toată lumea știe totul, despre toată lumea...
Măiculiță! Uite cine tocmai a intrat.
Cine? Tipul în costum negru?
Nu crezi că tipul pare a fi "Decupat din revistă"?
Nu știu dacă să mă duce direct la Dl. "Decupat din revistă". Crezi că ar trebui?
Sunt convinsă de asta.
Dar mai știu și că nu am mai fost regulată in ultimele luni,
mai mult decât sunt dispusă să admit.
- Bună. - Bună.
- Cum iți merge? - O, acum grozav.
Bine.
- Pot să-ți iau ceva de băut? - Bine-nțeles.
- Vreau și eu ce-a servit doamna. - Imediat.
Eu sunt bine, mulțumesc.
- Eu sunt David. - Eu sunt excitată.
- Oh!
O, Doamne.
Vrei să dansăm?
- Mi-ar face plăcere. - Ce...
Hei, Peterson.
Scuză-mă. Am pierdut noțiunea timpului.
Nicio problemă. Sunt sigură că ai...
Adică, îmi imaginez că ai...
Nu că aș fi stat aici și mi-aș fi imaginat ceva, pentru că nu asta am făcut.
- Cât este ceasul? - E puțin după ora 4:00.
Înțeleg. Bine.
Deci... E târziu, așa că hai să mergem. E în regulă, Brackett?
Și apropo', te superi dacă conduc eu?
Doar pentru că sunt femeie, nu înseamnă că trebuie să fiu mereu pasageră.
Peterson, nu m-am culcat cu ea.
Pardon? Te-am întrebat eu dacă te-ai culcat cu cineva?
Nu, nu, nu, nu, nu. Vroiam doar, să ști.
Uite ce e, Brackett, ce căi alegi tu ca să obții informații, este treaba ta.
Vreau doar să știu, dacă i-ai luat permisul de trecere.
- Păi, nu prea am putut. Tot timpul a fost "peste mine". - Oh.
Apropo', ca idee, să nu mă culc cu ea...
...a fost probabil, cea mai grea treabă pe care am făcut-o vreodată.
- Ai impresia că sunt colega ta de cameră? Nu vreau să mai aud asta. - Ai dreptate. Îmi cer scuze.
Acum, te rog, stai jos. Lasă-mă să-ți ofer o cafea.
Am obosit să stau și oricum, nu mi-e sete.
Peterson, am o pistă.
Asta e petrecerea surpriză, a lui Kim, de anul trecut.
Tipul cu părul grizonat este Beekman.
Ăsta e prietenul nostru, Willy, iar in spatele lui, cu ochelari, este Alexander Hervey.
Cine este Alexander Hervey?
Este un savant cercetător de la Chess. El împreună cu Beekman au creat LDF.
- Serios? - Da. - Și unde a fost, tot timpul ăsta?
- În orașul Boulder, Nevada. - Nevada?
Mda.
- Vrei puțină cafea? - Nu chiar. Nu.
Bine, în regulă, dă-mi. Nu. Of, da. O jumătate de ceașcă.
Gogoașă?
O, nu, mersi. Încerc să nu mănânc, după ora 11,00.
Face rău la metabolism, să mănânci, când corpul este inactiv.
În plus, încerc să evit grăsimile saturate, dar tu zi-i înainte.
Deci, ce e în Nevada?
Hervey și Beekman au lucrat la LDF, timp de zece ani.
Până la urmă, LDF s-a dovedit a fi un succes, iar ei au devenit eroi.
Hervey a fost promovat și făcut șeful cercetării, pe undeva în afara Vegas-ului.
- Deci, s-a aranjat binișor. - Așa a fost, dar acum două luni...
...a primit o lovitură, așa că, aranjamentul lui s-a cam dus.
Dar, interesant este că Kim a auzit că și lui Beekman i-a fost oferită o promovare...
...dar el a refuzat-o.
El a refuzat promvarea și și-a dat și demisia...
...și-apoi a murit, subit?
Uite ce e, știu că noi facem doar investigații împreună...
...și încercăm sa evităm să tragem concluzii pripite...
- Dar, oricum...? - Oricum, mie mi se pare...
- ...că e ceva în neregulă cu LDF. - Mda.
Și Willy trebuie că s-a dus la Beekman și Hervey și le-a oferit promovarea, dacă vor...
- ...Falsifica rezultatele testelor? - Tu asta crezi, Brackett?
- Tu crezi asta, Peterson? - Eu am întrebat prima.
- Da. - Și eu.
Cred că Hervey a venit cu un plan, dar Beekmana l-a refuzat.
Așa că, el a părăsit Compania Chess și a luat cu el,rezultatele reale ale testelor.
- Și pentru orice eventualitate, a trimis o copie fiului său. - Exact.
Willy a aflat, s-a panicat și l-a chemat pe vechiul lui prieten, Vargas.
Ai devenit un adevărat "Hardy Boy", Peterson.
Exceptând faptul că acești oameni încearcă să ne ucidă...
...ce zici de faptul ca ei încearcă să contamineze rezerva națională de lapte?
Laptele! Nu mai au nimic sfânt?
Hai să mergem!
Dă-mi cheile, Peterson. Poți să conduci data viitoare.
Ce-a fost asta? Ce-a fost cu tipul ăla? Spune-mi.
Nu știu. Acum era acolo, acum nu mai era. Nu știu. M-am speriat.
E în regulă. Sunt moartă, oricum.
Da, ești.
Voi doi aveți ceva ce nu vă aparține, iar mie mi s-a cerut să îl aduc înapoi.
Peterson, ai ceva ce nu-ți aparține?
- Nu. Tu ai? - Îmi pare rău, dar nu avem nimic.
Ramâi pe banda asta și menține viteza de 60 km/oră.
Și care e planul? Ne duci într-un loc izolat, ne omori și faci să pară un accident?
- Cam așa ceva. - Păi, ia ghici...?
De vreme ce eu sunt la volan, la dracu cu planul tău.
Ce faci?
Încetinește sau te împușc chiar acum!
Dă-i drumu'!
Ajunge! Trage pe dreapta!
Brackett!
Pune-ți centura de siguranță, Peterson.
Ce, ești nebun?
- Cu placere. - Să-l percheziționez?
- E mort? - Nu cred.
Atunci n-ar trebui.
Cred că am greșit drumul.
Doamne! Oh!
Poate că asta e o binecuvantare mascată.
- Cel puțin nu știe nimeni unde suntem. - Nici măcar noi.
Deci, mergem să-l vedem pe tipul ăsta, Hervey?
Da. Desigur. În ce parte e Nevada?
Ce crezi că a vrut să spună tipul ăla, când a întrebat...
...dacă avem ceva ce nu ne aparține?
Nu știu. Poate că rezultatele testelor lui Beekman nu erau în servietă.
Dar, dacă le-am fi avut, de ce am mai fi investigat povestea asta?
Cea mai bună întrebare este: Dacă nu erau în servietă, unde sunt?
Doar nu sugerezi ca le am eu.
O, nu m-am gândit la asta. Tu?
- Vrei sa ma perchezitionezi? - Nu, nu in seara asta, draga. Ma doare capul.
Oops. Scuză-mă.
Ești sigur că nu vrei niște cremă anti-solară, Brackett?
- Este gratis. - Sunt bine, mulțumesc.
Unul din șase americani face cancer de piele, înaintea vârstei de 60 de ani.
Voi blonzii, ar trebuie să fiți mai grijulii.
Peterson, fă-mi o favoare. Încetează să îmi mai dai sfaturi.
Întâi, n-ar trebui să mănânc bacon, și nici grăsimi saturate.
Daca n-aș fi mâncat acele grăsimi saturate, aș fi fost mort de foame, chiar acum.
Bine. Nu te da cu cremă anti-solară.
Știi, mă gândeam. Știi unde aș fi fost astăzi, dacă nu ai fi fost tu?
- Nu, spune-mi. - La hotelul Beverly Hills...
...făcând publicitate cărții mele, mâncând langâ piscinâ, dând interviuri și dicutând cu starlete.
Nici măcar nu ți-e jenă să spui asta, nu-i așa?
Jenă? Dar tu crezi că prefer să hoinăresc prin iedera asta otrăvitoare...
...purtând un tricou pe cap și căutând niște rezultate de teste, pierdute?
Crezi că sunt ascunse?
Chiar te distrează toată povestea asta, nu-i așa?
Pe tine nu? Adică, înțeleg că spui că nu,...
...dar chiar nu te distrează?
Peterson, arăt ca un om care se distrează?
Un tip care ia prânzul la Beverly Hills Hotel hărțuind starlete...
...îmi pare un tip care nu prea se distrează.
Mai mult, cred că-mi datorezi niște scuze.
După părerea mea, faptul că te-ai întâlnit cu mine, este cel mai bun lucru, care ți se putea întâmpla.
Puteai să pui capăt acestei povești oricând doreai, și n-ai făcut-o...
...pentru că amândoi știm, că este reportajul vieții noastre.
Indiferent ce ai spune, știu că preferi să fi un reporter perfect...
...decât un scriitoraș de mâna a doua.
Ce e asta?
Ce e ce?
- Nu te intoarce. Ies afară. - Da?
Nu credeam că vei reveni așa repede. Nu te intoarce.
N-o s-o fac.
- Ce-a fost asta? - Ce?
- Uau. - E dezbrăcată.
- Ce? - E în fundul gol!
Draga mea, am fost salvați.
Ce vrei să faci? Nu-mi face asta, te rog.
Am auzit eu greșit, sau chiar m-ai făcut "Scriitoraș de mâna a doua"?
Eu...Eu chiar glumeam și niciodată nu ți-am citit vreo carte.
- Sunt sigură că sunt geniale. - Uh-huh.
- O! Ce faci? Vin-o înapoi. - Nu mi-ai citit nici o carte, nu?
Băieți! Bună, băieți! Priviți! Un ornitorinc cu pete multe.
Sunt foarte rari. Îl pierdeți.
Când v-au spus să fiți atenți, cred că nu vă așteptați la așa ceva.
Numai în visele noastre.
Ești sigură că nu mi-ai citit nici o carte, Peterson?
- Bine, oprește-te, am citit una. De fapt, acum o citesc. - Și?
E atractivă. Foarte atractivă.
Mă așteptam la ceva mai bun, ca să fiu sinceră, dar...
Această excursie în natură este foarte educativă, nu-i așa băieți?
Hei, am o idee grozavă! Are cineva vreun aparat de fotografiat?
- Haide, arați minunat! - Nu pot să cred că te-am lăsat să-mi vorbești, în cămașa asta!
Arătăm ca Roy Rogers și Dale Evans!
Uită-te la noi.
Brackett, ne-au găsit.
Hai să plecăm de-aici.
- Oprește! - Dă-te la o parte. - Oprește! Oprește!
Dă-i drumul! Mișcați-vă!
Haide, Peterson!
Pe aici! Pe aici!
Brackett, aici înauntru.
Ooh!
Nu prea mai vedem săruturi de-astea.
Felicitări. Pe aici.
- Voi copii, sunteți următorii? - Noi?
- Da! Da! Da, noi suntem. Noi urmăm. - Nu este cam dintr-o dată?
Veniți! Veniți! Veniți! Nu fiți timizi.
Numele meu e Ray și voi oficia ceremonia, în această seară.
Vă rog să veniți în fața podiumului...
...și vă voi familiariza cu recuzita ce-o aveți la dispoziție.
Avem flori, naturale sau din mătase.
Avem voal, smoking, yarmulke, dacă doriți.
- Muzică înregistrată sau live... - Luăm tot pachetul.
Bine. Tot pachetul, Sandra.
Nu vă zgarciți la bani, într-o asemenea minuntată și sfântă ocazie.
Acesta este mărimea 42 și vă vine ca turnat.
Vă rog să vă puneți asta, în vârful capului.
Foarte bine. Preferați...
...o ceremonie lungă sau scurtă, în această seară?
Fă-ne o favoare. Treci direct la subiect.
- Pur si simplu, începe.. - Să încep? De ce să nu începem, atunci?
Sandra, dacă ețti drăgută... Am nevoie de numele voastre
- Peterson. - Brackett.
Peterson, tu și cu Brackett v-ați hotărât să vă uniți dragostea.
Veți împărtăși acest moment solemn...
...pentru totdeauna. Inelele.
Așa cum am mai întrebat, Brackett...
...o iei în căsătorie pe Peterson...
...și promiți s-o prețuiești și s-o protejezi...
...la bine și la rău?
- E aici? - Da!
Da? Și tu, Peterson, îl iei în căsătorie pe Brackett...
...și promiți să-l prețuiești și să-l protejezi...
...la bine și la greu?
- Dacă se apropie mai mult, ieșim pe ieșirea din spate. - În regulă.
În regulă. Și astfel, prin puterea cu care am fost investit...
...de către statul Nevada...
...vă declar soț și soție.
Mazel tov.
N-am găsit nimic despre tipul ăsta, Vargas.
Și prietenul tău Sam, te-a căutat de doua ori.
A spus că n-a găsit pe nimeni, care să-l fi cunoscut la Yale.
Ce mai face Peterson? Tot te mai scoate din sărite?
Mai mult decât îți imaginezi. Vorbim mâine.
- Ceva nou? - Încă nu.
- Ți-e foame? - Da, puțin.
Mersi.
Pentru cea mai curajoasă fată, pe care am întâlnit-o,
De ce? Pentru că am reușit să rămân în viața?
O, nu, nu! Pentru că te-ai căsătorit cu mine.
Ăsta-i chiar un hamburgher de curcan, în formă de inimioară?
Știi ceva, dacă cineva mi-ar fi spus, acum două săptămaâi, că voi fi măritată cu Peter Brackett...
O, nu, nu, nu, nu. Nu-ți face griji, am verificat deja.
Putem s-o anulăm, mâine dimineață.
O, Te-ai interesat? Bine.
Păi, o căsătorie de 12 ore. Chiar mai scurtă, decât primul meu mariaj.
Peterson, ai mai fost căsătorită?
Ți-e greu să-ți imaginezi asta?
Nu, nu. Mă gândesc doar, ce fel de femeie este femeia cu care m-am căsătorit.
- Cine este ea, de fapt? - Numele ei este O'Connor.
De la Peterson, Peterson și O'Connor.
Era foarte apropiat parinților mei.
- Păi, tu ai mai fost iîsurat, nu-i așa? - Am încercat, pentru o scurtă perioadă.
- Și nu ți-a plăcut? - Nu, de fapt, soția mea a fost cea nemulțumită.
Spunea că nu sunt niciodată acasă. Spunea că îmi iubesc mai mult meseria, decât pe ea.
Spunea că nu înseamnă mai mult pentru tine, decăt un reportaj la care lucrai.
- Spunea că e geloasă pe... - Băiatul de oraș.
- Da! - Nostim. - Da.
Acum este maritată cu un CPA genial, cu o colecție uimitoare de pulovere.
- Care, pariez că e acasă, iî fiecare seară. - Ca un cronometru.
- Asta e, ceea ce le place. - Regularitate.
Da.
Știi ceva, Brackett...
...unii bărbați...
...ar putea să profite într-o situație ca asta, dar nu și tu.
Nu, nu.
Știu că asta e ceva...
- ...în care pot avea deplină încredere, în tine. - Mm-hmm.
Deci, care parte a "inimii" o vrei?
- Vom dormi în schimburi. Îti mai amintești? - Da, ai dreptate. Am uitat.
- Vrei să dormi tu, în primul schimb? - Nu, nu, dormi tu.
Hm.
Spune-mi ceva, Brackett.
E ceva ce nu-ți place la mine?
Nu sunt destul de frumușică?
Nu sunt destul de înaltă? Sau sunt prea înaltă?
Prea deșteaptă? Sau nu destul de deșteaptă?
Nu-ți place culoarea părului meu?
Vorbesc prea mult?
Nu, serios, care-i treaba?
N-am mai avut efectul ăsta, asupra bărbaților, până acum.
Ai putea fi surprins, dar...
...majoritatea bărbaților se simt atrași de mine.
Știu că mă consideri o belea și că blestemi ziua în care m-ai cunoscut...
...dar, fie vorba iître noi, eu nu simt la fel, despre tine...
...deloc.
Între noi vorbind, Peterson...
...nici eu nu simt asta, despre tine...
...chiar deloc.
Nu?
E prima oara când sărut o ziaristă.
Și-mi place.
Asta nu schimbă cu nimic situația noastră. Eu sunt, tot de la "Globe" și tu ești încă...
...la "Chronicle". Știu, Sabrina, Știu.
- Înca suntem... - ...Rivali.
Mulțumesc că mi-ai spus Sabrina.
- Alo? - Sunt Dna. Hervey.
Dăcă vreți să-l vedeți pe soțul meu, veniți acum, vă rog.
Ăsta e exact genul de lucru, care l-ar fi înebunit pe fostul meu soț.
Nici actualul tău soț, nu e prea încântat de asta.
- Păi... - Da. - Da.
O, să nu-ți uiți portofelul.
Mergem?
Desigur.
Soțul meu este acasă acum, pentru că, la spital, nu mai aveau ce să-i facă.
Dar, în unele zile, nu se simte prea rau.
Alex, reporterii de la "Chicago" au venit să te vadă.
Alex?
Alex.
Alex, au facut drum lung, ca să te vadă.
Vreți să discutați cu soțul meu, despre Darryl Beekman, nu-i așa?
Da. Ne întrebam de ce, după succesul cu LDF...
...soțul d-voastră a fost promovat...
...iar Dl. Beekman a ales să părăsească compania?
Vă întrebați, Dle. Brackett, sau credeți că știți?
Cred că știm, deja. Avem nevoie de cineva care să ne confirme asta.
Soțul d-voastră a spus ceva, vreodată, despre Dr. Beekman...
...despre neânțelegerile dintre ei?
Niciodată.
Îmi pare rău, dar speram ca Alex să poată vorbi cu d-voastră.
Am simțit că vrea asta.
Mă scuzați, aș putea merge până la baie?
- În capătul holului. - O, mulțumesc.
Îmi pare rău că a trebuit să faceți atâta drum.
Apreciem că ne-ați sunat, Dnă. Hervey. Vă mulțumim.
Poate ar trebui să așteptăm până se întoarce Dl. Brackett.
Nu, nu, e în regulă.
Chiar nu știu despre ce e vorba, dar...
...mi s-a părut ciudat, pentru că, în 30 de ani...
...nu am văzut ca Alex să aducă ceva de la servici, acasă.
Puteți s-o luați, dar mi-e teamă că nu vă este de folos, în afara Companiei Chess.
Mulțumesc.
Sunt Căpitanul Riley. Vroiam să vă spun că totul merge conform planului...
...și că vom ajunge la Chicago, în mai puțin de-o oră.
Vremea este răcoroasă, sunt 34 de grade și cerul e senin.
- Scuze. - Nici o problemă.
Complimente și șampanie, pentru mire și mireasă?
Întotdeauna pot să-mi dau seama care sunt tinerii căsătoriți, în zborul nostru de Vegas.
Desigur, cine nu și-ar da seama, de voi doi?
- Felicitări. - Mulțumesc.
Și, pentru ce-ar trebui să bem?
- Anularea căsătoriei noastre? - Perfect!
Pentru că, ca să fiu sinceră, nu există alt bărbat în lume, cu care aș vrea să anulez căsătoria, în afară de tine.
Ca să fiu sincer, Peterson, n-am crezut nimic din tot ce ai spus...
...care a început cu cuvântul "sincer".
Păi, cred că e timpul să punem capăt șaradei.
Da, jucăriile astea maritale, de la Macy... Nu am vrea ca să se afle.
- Îmi dai voie? - Mda.
Poți să faci ceva pentru mine, Peterson, de dragul vremurilor trecute?
Ce?
Sărută-mă de "la revedere".
Am revenit, este 7:30, în această zi de luni dimineață, în data de 14 octombrie.
Sunt Bryant Gumbel, aici în studiou 3B. Katie Couric este sus, în Capitoliu...
Ce s-a întamplat pe 13 Octombrie?
La treabă.
Am venit pentru turul de la ora 4:00.
...În minunatul Spring Creek, Wisconsin.
Prima noastră oprire, în turul nostru de azi...
...va fi la Centrul de Descoperiri Științifice Chess Family.
Acum, în timp ce vom intra pe coridorul "Biologia de mâine"...
Pe aici, domnule. Cum vă simțiți astăzi?
Aș vrea să vă evidențiez căteva din produsele create aici, la Chess.
De exemplu, pastilele de răceală, pe care am uitat să mi le iau dimineața.
- Bună. - Laptele, un aliment de bază pentru întreaga familie.
Și este doar unul din produsele pe care Chess Chemical încearcă să-l îmbunătățească...
- ...pentru secolul 21. - Știi, îmi pari foarte cunoscut. Ne-am mai întâlnit vreodată?
Nu. De fapt, este prima oară când vizitez "Zona Crepusculară".
- De ce m-ai tras în piept, Peterson? - Am urmat doar, "Regula de Aur".
Dar am crezut că suntem parteneri jumate-jumate.
Așa se explică de ce ai luat permisul de acces al lui Kim.
- O, Peterson, aveam de gând... - "Aveam de gând să-ți spun..."
Nu poți fi cinstit, nici măcar când ești necinstit.
Vroiam să-ți spun, Peterson. Am lăsat-o ca rezervă.
- Nu am crezut că vom mai ajunge aici, iar. - Da, hmm.
- Uite, trebuie să plec. - Peterson, ascultă.
Nu ești în siguranță, singură, pe aici.
Acum, poate nu vrei să ți se amintească de asta...
...dar am jurat să te protejez, până când moartea ne va despărți.
Jocul s-a terminat, Brackett, și tu ai pierdut.
Am și discheta și cardul de acces.
De fapt, eu am discheta.
De fapt, aia e goală.
Eu am discheta și am și propriul meu card de acces.
Și am și autoritatea de a te da afară de aici.
Sabrina, dragă, haide...
După toate prin care am trecut!
Fă doar ce-ți spune inima, că aș face eu, dacă aș fi in locul tău.
În regulă.
Sam, oprește-te! Nu vreau să mai aud.
Nu mai sunt interesat de Vargas. Nu mă mai ocup de povestea asta.
- Și Peterson? - Nu, nu, nu. Ea se ocupă încă. Știi, tipa e puțin nebună!
- E sub acoperire, ca ghid, la Chess. - Glumești!
Vorbesc serios. S-a angajat acolo.
Pete, ascultă, mai am ceva să-ți spun, vrei?
Nu, Sam, nu mă mai tenta! Nu am de gând să mă las ucis pentru o poveste, în care, nici măcar, nu mă aleg cu fata.
Mă întorc la turul cărții mele. Până diseară voi fi in Seattle.
În câteva ore, toată treaba asta va fi uitată.
Bine, nu-ți mai face griji, amice. Și, succes cu turul tău.
Mulțumesc pentru tot, prietene.
Trebuie să ai o mică discuție cu directorul tău de personal.
Sabrina Peterson lucrează la Chess.
O, Doamne.
El nu ne va ajuta.
- Pe aici. - Mulțumesc.
Sper că v-a făcut plăcere turul nostru și nu uitați că oriunde a-ți trăi...
...Chess Chemical este alături de voi, încercând să facă un viitor mai bun, chiar de astăzi.
Vă mulțumesc foarte mult.
Scuzați-mă. Există vreun telefon iî avion?
Drept iî față, lângă peretele cabinei, dar acum trebuie să rămâneți așezat, dle.
- Suntem pe cale să decolăm. - În regulă, mulțumesc.
- Ce oraș doriți, vă rog? - Madison. Numărul de la clădirea Capitol-ului.
- Este 555-4331. - Mulțumesc.
Doamnelor și domnilor, vom decola în câteva momente.
Însoțitorii de bord să pregătească pasagerii, pentru decolare.
Bună seara. Cladirea Capitol-ului. - Da, cu Sam Smotherman.
Dl. Smotherman are interior 307.
Continuă să mergi. Vin-o.
Bine. Oprește-te acolo, În regulă.
- Ce mai faci, Jack? - Bine, Bob. Tu ce mai faci?
Isuse! Doamne!
Ce sunt ăștia...? O, Isuse!
Mare păcat. Dar ai nota maximă pentru efort, Peterson.
Sau ar trebui să-ți spun Brackett, Dna. Brackett? Hmm?
Nu-mi pasă cum îmi spui, Smotherman.
Sau ar trebui să-ți spun Ernesto, Dle. Vargas?
Oh, la naiba!
Vroiam să-ți spun chiar eu.
Chiar mi-ai spus. Un polițist mi-a spus, odată...
"Intotdeauna caută minciuna, când povestea începe să se lămurească".
Când te-am întrebat în ce an ai absolvit, mi-ai dat doua date diferite.
M-am întrebat de ce, așa că m-am uitat în arhiva facultății.
Și ciudat, tu nu erai acolo. Cel puțin nu cu numele de Smotherman.
Speram să ai ceea ce cautăm noi, dar...
...de vreme ce tu nu-l ai și nici noi nu-l avem...
...putem presupune că s-a distrus in accident.
Deci, singura dovadă pe care trebuie s-o distrugem, ești tu.
O, și soțul tău, desigur.
Din fericire, știm exact unde este.
- Ce se întamplă aici, Ted? - Oh, Dle. Chess, n-am știut că e cineva aici.
Am avut un semnal de alarmă jos, la docul de încărcare.
- Du-te inapoi, la postul tău.. Rezolv eu aici.. - Da, dle.
Du-te afară și vezi ce se întâmplă.
Cum ai fost implicat în asta, Sam?
Willy a vrut să scape de Beekman, și a crezut că tu îi poți duce treaba la bun sfârșit?
- Ceva de genul ăsta. - Dar tu ai declanșat incendiul, în colegiu.
- Ce l-a convis că vei face treaba bună, de data asta? - Eram singurul răufăcător pe care îl cunoștea.
El te-a plătit să aranjezi lucrurile cu Senatorul Robbins?
Crezi că mi-aș fi permis cinele alea, dacă n-ar fi fost el?
Fă-mi o favoare, Peterson.
Așează-te.
Ramâi cu ea și păzește-o.
Îmi pare rău că te las să aștepți. Se pare că...
Se pare că avem un blocaj în parcare.
Nu mă grăbesc. De vreme ce mai avem câteva minute...
Ce? Vrei un interviu?
De ce nu? Îndeplinește-i unei fete pe moarte, ultima dorință.
De ce ați facut-o, Willy? De ce nu ați acceptat că LDF este un eșec, și să mergeți mai departe.
Timp de zece ani, Beekman si Hervey mi-au promis că voi da lovitura.
O sută de milioane de dolari mai târziu și-au cerut scuze și au spus că s-au înșelat.
Dar deja, era prea târziu. Am periclitat viitorul acestei companii. Trebuia să meargă strună.
Care erau aceste încurcături, mai exact?
Păi, cum să-ți spun. Nu poți pune o etichetă pe o cutie de lapte:
"Se știe că acest produs a cauzat cancer, la animalele din laborator".
- Și Beekman vroia să vă dea de gol. - Îți poți imagina?
Tipul o dăduse în bară și acum încercă să "muște mâna care l-a hrănit".
În regula. Mi-a ajuns. Scapă de ea. Acum!
- Willy, hai să plecăm. - Unde mă va duce, Sam?
- Măcar spune-mi cum o va face? - Nu comentez.
Încă un accident de tren? Încă un incendiu?
Hei, mai bine ar face-o prin metoda clasică, ca Danny Brown.
Haide, Sam, tu ești consilierul militar aici. Spune-mi cum mă va omorâ, maimuța asta?
- De ce nu-i arăți, Mando? - Brackett!
Brackett.
Ai nimerit-o? Omoar-o. Opriți împușcăturile!
Blocați porțile. Nu lăsați pe nimeni să intre.
Peterson, am crezut că și tu ești una dintre ei!
E în regulă. Sunt bine. Sunt în regulă.
De ce te-ai întors, Brackett, pentru mine sau pentru reportaj?
- În mare parte pentru tine, Peterson. - În mare parte pentru mine?
E pe al treilea nivel.
Frumoasă încercare, Mando. Aruncă arma.
De ce? Mă vei împușca cu degetul, Brackett?
Există o singură cale de a afla.
Poți să intervii în orice moment, Peterson.
- Mulțumesc! - Cu plăcere.
O, Doamne.
O, Doamne!
Mama mea spunea mereu: "dacă vrei ca treaba să fie bine facută, fă-o tu însuți."
Uau. Uau.
- Peterson! - Cursuri de auto-apărare. Necesare pentru o femeie a anilor 90.
Uh-huh.
- Rămâi pe loc sau te împușc. - Nu prea cred.
Mai gâdește-te.
Dna. Brackett, la-i avut în tot acest timp.
Nu, nu, nu. Nu-l atinge.
Hei, Pete, te superi dacă îți omor soția?
Ca să fiu sincer, da. Ține-te bine, Peterson!
Prinde-te!
Am reușit! Am reușit!
Așa te vreau.
"În momentul în care Vargas a dat ultimul său ordin...
ochii "Omului de Tinichia" îi facea masuratorile pentru sicriu lui Peterson.
S-a întors, era la distanța unei răsuflari față de arma automata de calibrul 22."
Poezie, dragul meu. Pură poezie!
Uite cine vorbește. "Vârful de metal, al pistolului, mi-a trecut prin păr".
"M-am uitat în sus, la asasin. Ochii lui erau goi, ca două găuri într-o mască".
Dragă, m-ai facut paf!
Te-ai gândit, vreodată, să scrii un roman?
Și să renunț la joaca de-a reporterul? Niciodată.
Bine!
Ei bine, eu aș mai încerca înca o dată. Uite care este ideea mea.
- Mmm. - Un reporter și o reporteriță au rezovat un mister...
- S-au luptat... - S-au împacat, s-au indragostit...
...au reușit să iasa din încurcatură și au plecat iî luna de miere.
Sună ca un best-seller, pentru mine.
- Dragule. - Da, iubita mea?
Nu ai vorbit serios, când ai spus că zilele noastre de ticăloșii, au rămas în urma noastră, nu-i așa?
Le vreau și eu, dacă le vrei și tu.
În regulă. Promit să fiu corectă, dacă vei fi și tu.
Promit.
Atunci, promit și eu..
Brackett, uite-aici!
- Doi tipi cu pistoale de calibrul 38, tocmai ies din banca aia. - Peterson.
Peterson, draga mea, suntem în luna de miere.
Scuză-mă, iubitule. Am uitat.
Lasă-mă să-ți împrospătez memoria.